‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Îți amintesc un lucru, Dante.
‎Sunt aici să te ajut și ești aici ‎să mă ajuți cu ce am nevoie.
‎Te-am lăsat să ieși.
‎Ai promis că mă ajuți ‎să-i iau puterea lui Tavares
‎și zici că nu-l poți opri?
‎Tavares are multă putere.
‎Nu putem scăpa de el deodată.
‎Îți dau un sfat.
‎Cel mai bine lovești ‎o organizație criminală țintindu-le banii.
‎Își au puterea în portofel.
‎Știai că Tavares are mulți bani aici?
‎Dar e prudent, nenorocitul.
‎Nu știu unde-i ține.
‎Ia-i banii.
‎Ia-i, bine?
‎Zi ceva. Vorbește.
‎Vorbește!
‎Banii ăia-s pentru o cauză nobilă.
‎Vreau să-i donez unui azil de bătrâni.
‎Bătrâne, bătrâni...
‎Scaune cu rotile...
‎Un whisky? Vrei?
‎Da, vrei.
‎Puțin whisky.
‎Dacă nu vrei s-o faci, nicio problemă.
‎E-n ordine, înțeleg.
‎Te rog, gustă-l, Dante.
‎Gustă-l. Hai.
‎Totuși, Dante,
‎sigur știi,
‎membrii forțelor speciale ‎nu-s bine văzuți aici.
‎Au faimă rea.
‎Americanii, și mai rea.
‎Ce vrei să spui?
‎Ăsta-i al tău.
‎Te-ai întors cu el ‎după ce l-ai ucis pe judecător.
‎Uite...
‎Adu-mi banii ăia...
‎Lázaro.
‎Simpatic nume. Lázaro.
‎Uite ce bine arăți.
‎Fă bine și adu-mi banii.
‎Îți țin secretul.
‎Sincer, ți-l țin.
‎Pleacă, Lázaro. Am terminat.
‎Simpatic nume. Lázaro.
‎De câine, dar simpatic.
‎Mereu mi-a plăcut numele ăsta.
‎Pentru băieți.
‎- Tortul lui Trini e delicios. ‎- Da.
‎Zi-i s-o țină așa.
‎Ne-am putea cuminți
‎și ocupa de afaceri legale.
‎Ce zici?
‎Nu știi decât să fii viclean, scumpule.
‎Vrei să ne facem brutari?
‎Rezolv problema cu Peniche.
‎- Zău? ‎- Mi-e dator cu scuze.
‎Ticălosul trebuie să mă respecte.
‎Zi-le fetelor ‎că pot din nou s-aducă marfă.
‎Bine.
‎Gândește-te.
‎Ar putea să mai aducă și tort.
‎Tipii din La Unión sunt...
‎În fine. De ce te-oi plictisi cu asta?
‎- O clipă. ‎- Ce poți să faci?
‎Alo?
‎- Vezi acolo. ‎- Nu...
‎Alo? Cine sunteți?
‎Da, eu sunt.
‎Da, sora lui.
‎Ce este?
‎Ce s-a-ntâmplat?
‎Zi-mi ce dracu' s-a întâmplat.
‎Ce s-a întâmplat?
‎L-au omorât pe Kiko, ticălosule.
‎- A murit Kiko. ‎- Ușor. Nu face scene.
‎Liniștește-te. Revino-ți, hai.
‎Încet.
‎Fir-ar al dracu'.
‎Ce mama dracu' are asta?
‎La dracu'...
‎Fir-ar al dracu'.
‎M-ai speriat, nenorocitule. Umbli tiptil.
‎Ce? Ai pierdut ceva?
‎Eu nu. Dar tu?
‎Sigur.
‎O caut pe mă-ta. Unde e?
‎Asta-i problema la duș.
‎Săpunul slăbește lucrurile.
‎Brățări, inele...
‎medalioane...
‎chestii de-astea.
‎Și se rătăcesc.
‎Da. Dar nu știu de ce spui asta.
‎Am pierdut pe-aici un pliculeț cu heroină.
‎L-ai văzut?
‎Mi-am pierdut desertul.
‎Și l-au electrocutat.
‎Au lăsat o inscripție cu „La Unión.”
‎Nenorociții!
‎Ce-i zicem lui Santito, iubitule?
‎O să-i zicem...
‎că La Unión o s-o ia la vale.
‎Înțelegi, iubito?
‎Sânge...
‎pentru sânge.
‎Ia de-aici!
‎Acum chiar că e jalnic.
‎Până s-or descotorosi de ticălos.
‎Hai, trage.
‎Trage.
‎Ce câine ești.
‎Al dracu' câine.
‎- Acum eu. ‎- Trage.
‎Da.
‎- Salut. ‎- Câteva pase.
‎Cărați-vă.
‎Ce e, nașule?
‎De ce ești trist?
‎Ce?
‎Santito.
‎S-a întâmplat ceva îngrozitor.
‎Ce e, nașule? Liniștește-te, ce e?
‎Vreau să știi...
‎că, înainte de toate, suntem rude.
‎Sigur.
‎Și că, orice se întâmplă...
‎poți conta mereu pe mine.
‎Bine.
‎Mătușă-ta tocmai a aflat...
‎că l-au ucis pe taică-tu.
‎Santito.
‎Santito, lasă-l jos. Hai, zi-mi ceva.
‎Te rog.
‎Spune ceva.
‎Orice.
‎De ce nu ne omoară pe toți?
‎Nu se poate.
‎În onoarea lui Kiko, ‎vom fi tot mai duri de-acum înainte.
‎Ticăloșii din La Unión sunt terminați.
‎Uite.
‎Jur pe viața mea.
‎Care-i treaba?
‎- Ai o problemă? ‎- Nu.
‎Niciuna, nene. O să stau acolo.
‎Nenorociților!
‎Deschide, ticălosule!
‎Deschide, nenorocitule!
‎Vino-ncoa, nemernicule!
‎Ce? N-ai sânge-n boașe?
‎- Ticălosule! ‎- Asta vrei?
‎Poți să te-neci cu ele, idiotule.
‎Am să te omor, chelios împuțit!
‎Te-ai atins de familia mea.
‎Al dracu' iubitor de reggaeton!
‎Te-ai atins de familia mea, ticălosule!
‎Nu ai un cod de onoare?
‎- Ești o scursură ordinară. ‎- Cod?
‎Ce cod? ‎Tu ai fost primul care l-a încălcat.
‎Ce ai? Te doare curul?
‎Te doare curulețul?
‎Le-ai zis amicilor ‎că ți-ai pierdut cireașa și ți-a plăcut?
‎Și cumnatu-tău?
‎O să-l folosești ca strecurătoare acum, ‎că e plin de găuri?
‎O să v-arăt eu cine e Mariano Tavares,
‎nenorociții dracului.
‎Dar nu veți apuca să vă bucurați.
‎Orice se va întâmpla, ‎nu-i va păsa nimănui de voi!
‎Și ce?
‎Suntem mulți și fermi pe poziție.
‎La Unión conduce!
‎- Conducem! ‎- Oricând, oriunde.
‎Nu pricepi, cretinule.
‎Habar n-ai cu cine ai de-a face, ‎ticălosule.
‎La Unión conduce! ‎La Unión conduce! La Unión conduce!
‎În primul rând...
‎îmi cer iertare că n-am fost acolo.
‎E-n ordine.
‎Lucrurile sunt dificile aici...
‎și n-am putut să ieșim.
‎Înțelegi?
‎Detenția e și mai dureroasă ‎în astfel de momente.
‎Să nu pot fi cu voi,
‎să vă îmbrățișez...
‎să-mi văd prietenul, să-i mulțumesc ‎că a făcut din mine un om mai bun.
‎Mă bucur de timpul petrecut cu Santito,
‎pe care-l voi sprijini și ajuta ‎tot restul vieții.
‎Sigur că da.
‎Spune ceva, Santito.
‎O să spună câteva cuvinte.
‎Eu...
‎Hai, fiule.
‎Da. Nu l-am văzut pe tata de 19 ani.
‎M-a învățat multe și...
‎Dar n-a apucat ‎să mă vadă atât de puternic.
‎Și...
‎Nu știu dacă știe că-s bestial.
‎Știe, fiule.
‎Nu voi afla niciodată.
‎Și...
‎Ești bestial, Santito.
‎Ești, fiule. Ești bestial.
‎Acolo-s țoalele lui Santito ‎și ale lui Bocinas.
‎Ale șefului sunt dincolo.
‎Tre' să le calci.
‎Arătăm toți ca dracu'.
‎Salut, Muertito.
‎Speram să fii aici,
‎cu ceva bun în mână.
‎Ce dracu' vrei?
‎Nu fi așa rău cu mine.
‎Știu c-am făcut ceva rău.
‎Nu trebuia să luăm cocaină de la La Unión.
‎Ți-am zis, nu?
‎Ai grijă de sănătatea ta.
‎Nu e de joacă.
‎- Știu. ‎- Folosește marfă bună.
‎Ai dreptate. Ne-au vândut o porcărie.
‎N-ar trebui să-ți zic, ‎dar am gripă, iubitule.
‎Ți-am zis eu.
‎Și?
‎Ne ierți și ne aranjezi pentru un chef?
‎- Îți vine să-l crezi? ‎- Nu fi rău.
‎- Plătim bine. ‎- Da?
‎Da.
‎Te-am trimis la dracu', poponarule.
‎Ce mai poți face?
‎- În afară de plată? ‎- Păi, nu știu.
‎- Știi că-s bun la negocieri. ‎- Vrei acadea?
‎- De ce nu? ‎- Hai!
‎- Stai! ‎- Ce?
‎Sunt o doamnă, boule.
‎Nu pot s-o fac aici.
‎Știu eu un loc.
‎Are să-ți placă.
‎O să te ridic la stele, iubitule.
‎- Ce zici? ‎- Serios?
‎Ai grijă, tăticule.
‎Până unde vrei să mergi?
‎Aici.
‎Lasă văicăreala și admiră peisajul.
‎Peisajul?
‎Îți promit că are să merite, iubitule.
‎Folosește-ți gura.
‎Când ți-am dat-o ultima dată, ‎n-ai fost strâmt,
‎târfa naibii.
‎Nu te-am decepționat niciodată.
‎Știu, de asta îți zic.
‎Știi că-s profesionistă.
‎Și fără dinți, da?
‎N-ai auzit ‎că nu există plăcere fără durere?
‎- Al dracu' poponar. ‎- Aici.
‎- Aici? ‎- Fă-te comod și-nfruptă-te.
‎Poponaru' dracului.
‎Du-te acolo. Fără zgomot.
‎Ce prostuță sunt!
‎Dacă tot ești aici...
‎Nu-mi arăți biberonul ăla gros?
‎Vrei să se facă gros?
‎Ia să vedem, tăticule.
‎- Așa. ‎- Vai, iubitule.
‎Mai încet.
‎Taci, scârbă. Taci!
‎Nene...
‎Mai adânc!
‎Ești prea lacom.
‎Scârbă!
‎- Nu mișca. ‎- Scârba dracu'!
‎Trădătoarea dracului!
‎Nu mișca ‎dacă nu vrei să-ți găuresc stomacul.
‎Stai ușor.
‎- Mersi, mama. ‎- De-asta suntem aici.
‎Nu-l lăsați să fugă!
‎Sunteți o șleahtă de lași.
‎Tu...
‎- Pe rând! ‎- Bine.
‎Țineți-l!
‎Ajutor!
‎Javră.
‎Mariano!
‎Ține minte asta, amice:
‎La Unión totdeauna câștigă.
‎S-a dus.
‎Taie-l, să fie de nerecunoscut.
‎Nu-l va recunoaște nici mă-sa.
‎M-am răzbunat, prieteni.
‎Știți ce să faceți cu ei.
‎Hai, nenorocitule!
‎Mișcă!
‎Nu face pe prostul!
‎Hei, nu!
‎Mă gândeam...
‎Poate-ți cer prea mult.
‎Ce?
‎Să mergi la McAllen, ‎să vorbești cu fiică-sa.
‎Sunt sigur că ține legătura cu Jack.
‎Ce vrei să-i spun?
‎„Unde e băiatul răpit de gorila ta?”
‎Să-i zic și să-l ucidă?
‎Frida, e singura cale,
‎altfel risc viața fiului meu.
‎Știu că e greu.
‎Știu că-ți cer mult. ‎N-au să te lege de mine.
‎Ai o fotografie?
‎Cele de pe internet sunt neclare.
‎Nu, n-am, ar fi periculos.
‎Știi cine are?
‎- Cine? ‎- Mama mea.
‎- Bună. ‎- Bună ziua!
‎Bună!
‎Am venit la dna Elsa Duarte.
‎- Un act de identitate, vă rog. ‎- Desigur.
‎- Înregistrați-vă. ‎- Da.
‎Vanessa? O caută o doamnă pe Elsa Duarte.
‎Mulțumesc.
‎- Bună! ‎- Bună.
‎- Am venit la dna Elsa Duarte. ‎- Îi sunteți rudă?
‎Da.
‎- Sunt nora ei. ‎- Veniți cu mine, vă rog.
‎Bună, Linda. Lázaro m-a rugat ‎să te contactez, ne putem întâlni?
‎Alma.
‎E nora doamnei Elsa Duarte.
‎- Ce faceți? Îmi pare bine. ‎- Mulțumesc.
‎Ne pare rău de cumnatul dumneavoastră.
‎- Da. ‎- A fost o zi grea.
‎Poliția a pus întrebări.
‎- E bine c-ați venit. ‎- Mulțumesc mult.
‎Ce face doamna Elsa?
‎Starea sa o ajută să facă față doliului.
‎- E lucidă? ‎- Câteodată.
‎Dar perioadele se scurtează.
‎Bună!
‎Sunt soția lui Lázaro.
‎Lázaro, fiul tău.
‎Lazarito.
‎S-a rezolvat. N-o să-i găsească nimeni.
‎Pleacă.
‎Ce ai făcut?
‎Ce trebuia făcut.
‎Am pregătit și o surpriză.
‎Să-l fi văzut pe nemernic!
‎MS conduce aici, prietene.
‎Dar fii pe pace.
‎Am învins.
‎Datoria e stinsă.
‎- Lázaro e foarte drăguț. ‎- Da.
‎- E drăguț fiul meu, nu? ‎- Da.
‎A devenit un bărbat chipeș.
‎- Nu? ‎- Da.
‎Da.
‎Și tatăl lui? Cum era?
‎Și el era un om bun.
‎Era american.
‎Dar, într-o zi, a început să bea.
‎A plecat și nu s-a mai întors.
‎N-a mai dat niciun semn.
‎N-a trimis niciodată bani.
‎A trebuit să ne descurcăm singuri.
‎Lazarito s-a ocupat de familie ‎când era mic.
‎Ne-am mutat în Mexic, dar apoi... ‎Lazarito a vrut să se întoarcă.
‎Destul cu asta.
‎Și fiul lui Lázaro?
‎Pablito e fiul lui Lazarito.
‎- Se poate? ‎- Da.
‎N-am mai văzut-o.
‎E drăguț foc.
‎Lazarito mai e soldat?
‎Spune-i că-s aici și-l aștept.
‎Serios, nu plec de aici.
‎Sigur.
‎- Ce mai faci? ‎- Șefule, ce faci?
‎- Cum a mers săptămâna asta? ‎- Slăbuț, dar uite ce voiai.
‎Sunt toți?
‎Numără-i.
‎- Ai grijă. ‎- Îi vezi pe copiii ăia?
‎- Vinde-le marfa noastră. ‎- Sigur.
‎- Ai grijă, șefu'. ‎- Hai.
‎Să mergem acasă.
‎Vino.
‎Ce câine drăguț! Îmi dai voie?
‎- Vino, frumosule! ‎- Da, e drăguț.
‎- Cum îl cheamă? ‎- Îl cheamă Aguayo, scumpo.
‎- Ca pe luptător. ‎- Da.
‎- Pot să-l iau în brațe? ‎- Da.
‎- Vino! ‎- Ia-l.
‎Nu mușcă, nu face nimic.
‎E obosit.
‎Da, a alergat tot timpul,
‎dar o să mă-nnebunească iar curând.
‎- Sunt convinsă. ‎- Da.
‎Ascultă.
‎Ești Ventura?
‎Vino, băiatule. Da. Tu cine ești, scumpo?
‎Sunt din La Unión.
‎Repede, cretinule!
‎Bagă viteză. Hai!
‎Ce s-ar întâmpla dac-am ucide un deținut? ‎Am fi terminați.
‎Ce este, domnilor?
‎Ce se petrece?
‎- Vor să-și vadă rudele. ‎- Să-i ia dracu'.
‎Fii respectuos, idiotule!
‎Cine te-a ales șef de sindicat?
‎Stai puțin. Tu ești în spatele poveștii?
‎Tu conduci aici?
‎Vrem să vorbim cu o autoritate ‎dispusă s-asculte.
‎Încântat. Sunt directorul.
‎Mă bucur să vă cunosc.
‎Nu vorbim cu tine.
‎Dar vorbim cu el, cu dl procuror.
‎Bine ați venit!
‎Ce mai faceți?
‎Regret c-ați venit pentru un fleac.
‎Dimpotrivă, dle.
‎Ce se întâmplă în La Rotunda ‎nu e un fleac.
‎Domnul Galindo m-a informat deja.
‎Sunt probleme grave, Peniche,
‎în afara plângerilor lor.
‎- Vă înșelați, dle. ‎- Oare?
‎Aveți dreptate, domnule.
‎Am depus o mie de cereri ‎pentru măsuri de securitate.
‎Dar se pare că deținuții conduc.
‎Dacă ne-atingem de ei, ‎ne reclamă la drepturile omului.
‎Ventura a fost ucis ‎într-un conflict cu deținuții.
‎E zvon, nu fapt. ‎Situația e în curs de schimbare.
‎Unii gardieni au două servicii.
‎Uniformele ni le plătim singuri.
‎Vă rog, ascultați-mă, domnilor.
‎Vă rog.
‎Toate cererile dv. trebuie ‎prezentate în scris,
‎într-un act oficial.
‎Faceți o listă de sugestii și reclamații.
‎Toate vor fi analizate. De acord?
‎Ca gest de bunăvoință, ‎vă rog să vă întoarceți la muncă.
‎Mulțumim, dle procuror. Să mergem!
‎- La muncă! ‎- L-ați auzit.
‎Ai întrecut măsura.
‎- Domnule? ‎- Nu acum.
‎- Am treabă. ‎- E important.
‎Ce este?
‎S-a făcut prezența ‎și lipsesc trei deținuți.
‎- Ce? Au evadat? ‎- Nu știu, dar lipsesc.
‎Gómez, Muerto.
‎- Abelardo... ‎- Da. Muerto.
‎- Da. Și Gutiérrez... ‎- Rezolv eu.
‎- Nicio grijă. ‎- Da.
‎Domnule, secretara mea, Roxana.
‎- Bună ziua. ‎- Mă bucur să vă cunosc.
‎- Și eu. ‎- Mulțumesc.
‎- Scuze, cum te cheamă? ‎- Roxana.
‎Roxana, poți să-mi aduci o cafeluță?
‎Desigur, imediat.
‎- Mulțumesc. ‎- Mă scuzați.
‎Domnule, vă rog. După dv.
‎- Mulțumesc. ‎- Mă bucur c-ați venit.
‎Această unitate de reabilitare socială ‎a fost exemplară.
‎Am avut câteva evadări, dar nicio revoltă
‎și aproape nicio bătaie. Vă rog.
‎Am să vă destăinui un lucru important.
‎Când s-a aflat de avansarea mea, ‎locul ăsta a devenit un infern.
‎Crime, evadări, lucruri care... ‎Regret, dar mi se pare suspect.
‎N-am auzit nimic bun ‎despre acest penitenciar.
‎Ba dimpotrivă.
‎Domnule, după cum știți,
‎veștile bune nu prea circulă.
‎Important e că sunteți aici. ‎Dumneavoastră.
‎Expert în politică.
‎Știți că supunerea ne scutește ‎de probleme.
‎Problemele apar când ne exprimăm opiniile.
‎Te interesează mult politica.
‎Din copilărie.
‎Din copilărie?
‎Dacă ții să reușești în politică, ‎nu mai face pe prostul, Peniche.
‎Roxy.
‎- Scuze. Cafeaua dv. ‎- Da, Rosy.
‎Mersi. Rosy, da?
‎- Da. ‎- Mersi.
‎Zahăr? Îndulcitor?
‎- Îndulcitor. ‎- Cât?
‎Patru sute de grame.
‎Nu, îmi place simplă.
‎- Glumeam. ‎- Am înțeles, scuze.
‎- Sunteți simpatic. ‎- Așa crezi?
‎- Sigur că da. ‎- Și tu ești.
‎Mulțumesc. Mă scuzați.
‎- Patru sute... ‎- Poți pleca.
‎Cum găsiți personalul? Calificat, nu?
‎Nu toți.
‎Nu totul e în neregulă aici.
‎Unele lucruri merită păstrate.
‎Mă bucur.
‎Nu mi-am închipuit că nenorociții ‎din La Unión vor avea așa tupeu.
‎Dar li se-nfundă lor.
‎O să scot tatuajele de pe ei ‎unul câte unul.
‎- Așa! ‎- Și-au să se-nmoaie.
‎Dă să văd. E al lui Muerto.
‎Ce dracu'? E al lui Muerto.
‎Fir-ar mă-sa! Futu-i!
‎Plătesc ei, javre...
‎Ce dracu'?
‎Hai să-i omorâm!
‎Așezați-vă dracului! Acum!
‎- Fir-ar... ‎- Stați jos!
‎Calmați-vă dracului!
‎Ședeți!
‎Mereu se găsește...
‎câte-un cretin...
‎care crede că-i ușor ‎să-l surprinzi pe unul ca mine.
‎Dar vreau să știți...
‎când târfa căreia îi ziceți „mamă” ‎era borțoasă și zbiera,
‎cumpănind dacă să avorteze ‎sau să vă lepede la gunoi...
‎eram deja mare...
‎și puternic.
‎Când Domnul...
‎a creat lumina...
‎Tavares...
‎era deja racordat la curent.
‎BINE AȚI VENIT ÎN MEXIC
‎- Bună. ‎- Bună. Linda?
‎- Bună. ‎- Îmi pare bine să te cunosc.
‎Și mie.
‎Unde e Lázaro?
‎În închisoarea La Rotunda, în Mexic.
‎De ce? Îl credeam afară. ‎Când l-am văzut ultima dată, era.
‎Da, știu asta, dar...
‎Vreau să te ajut.
‎Sunt asistent social la... La închisoare.
‎Lázaro m-a rugat să te contactez.
‎Dar de ce e închis?
‎E complicat.
‎Dar acum își caută fiul.
‎Crede că mă poți ajuta să-l găsesc.
‎Cum? Ce vrei să fac?
‎Vrea să-l vizitezi.
‎Am să te ajut eu.
‎Asta e tot ce cere.
‎Da.
‎Regret. Nu pot merge acolo.
‎Am prea multe amintiri rele.
‎Înțeleg.
‎Înțeleg. Te rog, mai gândește-te.
‎Dacă ai nevoie de ceva, ‎știi cum să mă contactezi.
‎Zău, aș vrea să pot merge, dar nu pot.
‎Regret. Nu te pot ajuta.
‎Înțeleg.
‎Să lămurim un lucru.
‎Am auzit c-a fost un incident la dușuri.
‎Făceam duș și m-a bătut cineva.
‎Te-a snopit.
‎În acea zi, de pază era Ventura,
‎iar acum Ventura e mort. Știați?
‎La Unión l-a ucis.
‎Încă un lucru.
‎În mâncarea lui Tavares ‎au apărut un medalion și un deget.
‎Ale cui erau?
‎- Nu știu. ‎- Bănuiam.
‎Sunt ale lui Abelardo Robles,
‎a cărui poreclă idioată era Muerto, ‎și care e mort.
‎Ciudată e viața, nu?
‎M-ați înțeles?
‎Despre ce e vorba?
‎Erau la dușuri când l-au bătut pe Cuau.
‎Nu știu cine erau.
‎Aveau cagule.
‎I-ai sărit în ajutor.
‎Dar nu i-am văzut.
‎Uitați...
‎E-n ordine.
‎Dar vă zic un lucru.
‎O să vă prindă bătrânețea aici, ‎sunt sigur.
‎Dac-au să vă bată atunci niște nebuni,
‎nici eu n-o să zic nimic.
‎I-am zis Lindei să vină la tine, dar... ‎probabil n-are să vină.
‎Am fost la mama ta.
‎I-am zis să mă caute dacă-i trebuie ceva.
‎I-am dat surorii numărul meu.
‎Părea confuză.
‎E prea tânără să fie așa bolnavă.
‎Când a murit Camila, ‎am promis să am grijă de Pablo.
‎N-am crezut c-o voi dezamăgi ‎pentru o prostie.
‎O să-l găsim, Lázaro.
‎Am să te ajut.
‎Ce faci, Santito? Bine?
‎Ce?
‎Nu te-am văzut de mult.
‎Și? Ce faci?
‎Cum adică?
‎N-ai auzit ce-a fost ‎la cealaltă-nchisoare?
‎Nu. Ce?
‎Mereu ești în ceață.
‎Unii din La Unión...
‎mi-au ucis tatăl.
‎Acum sunt un orfan blestemat, Diente.
‎Nasol.
‎- Îmi pare rău. ‎- Stai, cum?
‎Ce dracu'?
‎Asta-i tot? „Îmi pare rău”?
‎Gluma se-ngroașă și tu ești așa...
‎Îl ții de mână pe Cuauhtémoc. ‎Închipuie-ți reacția nașului meu.
‎Să n-apari în aripa noastră.
‎E turbat.
‎- Ți-am zis, nu-s de partea nimănui. ‎- Stai.
‎Nu. Nu acum.
‎E momentul ‎când se văd sentimentele, Diente.
‎Înțelegi?
‎Diente.
‎Drepturile omului. ‎Respect și toleranță pentru semeni.
‎Corupție internă. Colaborare cu deținuții.
‎Bună, eu sunt.
‎M-am mai gândit.
‎Crede-mă, e ultimul loc
‎unde aș vrea să mă duc din nou, dar...
‎Nu vreau să îndure nimeni ‎ce am îndurat eu, așa că...
‎Da.
‎Contează pe mine. Mă duc.
‎- Pot să plec acasă? ‎- Da.
‎Te simți bine?
‎Ce pot să spun, Rox?
‎După atâția ani aici, ‎am făcut niște tâmpenii
‎și sunt terminat.
‎Doamne... Așa grav e?
‎Așa de grav, că i-aș oferi curul ‎hodorogului ăluia ca să ne salvez.
‎Înseamnă că-i bun vinul.
‎Nu știam că-ți place.
‎Ai gusturi oribile.
‎Nu, Rox.
‎De când lucrăm împreună, Roxana?
‎Să fie...
‎câțiva ani.
‎Nu te oftică?
‎Ar trebui să fii ofticată ca mine.
‎Sincer, îmi fac griji, ‎nu pot să zic că nu.
‎Vezi?
‎Ar trebui să fii dispusă ‎să faci la fel, Roxana.
‎- Ce? ‎- Ce? Ce?
‎Procurorul ar fi încântat să te cunoască ‎și să se distreze cu tine.
‎Cu tot respectul... nu mă bag.
‎Roxana.
‎Doar de data asta, îți cer o favoare.
‎Noi doi formăm o echipă. ‎Gândește-te la asta.
‎Sau suntem terminați amândoi.
‎Nu mă bag.
‎Atențiune!
‎Mersi, Luciano. Intră, te rog.
‎Bună.
‎Grăbește-te, te rog.
‎Ce faci?
‎Bine.
‎În legătură cu tatăl tău...
‎Îmi pare rău.
‎E-n regulă.
‎Știi de ce ești aici?
‎Da. Mi-a zis de Pablo.
‎Da, i-am spus.
‎E la Jack.
‎Vrea banii lui Tavares.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Jack e cel care m-a trădat.
‎De-asta-s în haznaua asta.
‎Atunci, te ajut.
‎Ce trebuie să fac?
‎Te rog să-l urmărești pe Jack.
‎Cum ai putut...?
‎E destul de arogant ‎încât să nu te observe.
‎Doar să ai mare grijă, da?
‎Știu că-ți cer mult, Linda.
‎Și-așa ai făcut destul.
‎Nu ești obligată s-o faci.
‎Înțelegi?
‎O fac.
‎Subtitrarea: Andrei Albu